Juhász Veronika
Juhász Veronika | |
Személyes adatok | |
Teljes név | Juhász Veronika |
Becenév | Vera |
Születési dátum | 1973. október 13. (50 éves) |
Születési hely | Sátoraljaújhely, Magyarország |
Állampolgárság | magyar |
Versenyzői adatok | |
Fegyvernem | párbajtőr, tőr |
Klub | UTE (2002-2014), |
Edző | Kun Csaba, László Dezső, Feczer Viktor (vívás), Raska Gyula (ülőröplabda) |
Szerzett érmek | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
Juhász Veronika (Sátoraljaújhely, 1973. október 13. –) paralimpiai ezüstérmes, kétszeres világbajnoki ezüstérmes, hétszeres Európa-bajnok párbajtőr és tőrvívó. Az első roma származású paralimpiai érmes vívásban.
Sportpályafutása
[szerkesztés]Fejlődési rendellenességgel született, bal lába három centivel rövidebb volt, négyéves korában amputálták a bal lábát térd felett, mert daganatot találtak a sípcsontján. Bár mindig szeretett volna sportolni, az intézetben, ahol élt, nem engedték neki, nem mozoghatott. Először az általános iskolát követően, mikor Budapestre került, volt erre lehetősége. Kipróbált több sportágat is, ülőröplabdát, kerekesszékes kosárlabdát és úszott is. 1992-ben ismerkedett meg a vívással és jóideig szorgalmasan látogatta az edzéseket. Később azonban nem tudta összeegyeztetni a munkát a sporttal, így hat évre szögre akasztotta a fegyvert. 2002-ben tért vissza a pástra.[1][2]
Pályafutása során „A” kategóriában versenyzett, edzői Kun Csaba, Szabó Dezső és Feczer Viktor voltak.
Vívás
[szerkesztés]2001-2008
[szerkesztés]2001-ben az országos bajnokságon tőr fegyvernemben bronzérmes lett. A 2002-es hazai rendezésű VB-n már részt vett, de jelentős eredményt még nem ért el. A 2003-as budapesti világkupán párbajtőr egyéniben a 15. helyen végzett. Első komolyabb eredményeit három év elteltével, 2005-ben érte el, a varsói világkupán tőrben a 10. helyen végzett. Az ugyanitt rendezett Európa-bajnokságon pedig mondhatni, letette névjegyét, mivel a tőr- és párbajtőr csapattal is megszerezte első Európa-bajnoki címeit, egyéniben a tőrözők között pedig az ötödik helyen végzett. 2006 májusában a Lonatoban rendezett világkupán párbajtőrben bronzérmet szerzett, majd egy arannyal bővítette éremkollekcióját.[3][4] A világkupa következő állomásán, melynek Torino adott otthont, tőr egyéniben harmadik helyezést ért el. [5] Júliusban, Varsóban párbajtőrben szerzett értékes világkupa bronzot, a tőrcsapattal pedig ezüstérmes lett.[6] Az ugyancsak torinoi rendezésű világbajnokságon párbajtőr egyéniben lett harmadik.[7] A párbajtőr és tőr csapat tagjaként megismételte egyéni teljesítményét és bronzérmes lett.[8] 2007 áprilisában a montréali világkupán mindkét fegyvernemében harmadik lett.[9] Júliusban a varsói Európa-bajnokságon mind a tőr, mind pedig a párbajtőrcsapat tagjaként diadalmaskodott.[10] Párbajtőr egyéniben pedig ugyancsak a dobogó tetejére állhatott fel.[11] Élete első paralimpiáján, Pekingben párbajtőr egyéniben valamivel gyengébben szerepelt a vártnál, párbajtőr egyéniben nem jutott a legjobb négy közé, az ötödik helyen végzett. Ekkor a Játékokon nem rendeztek csapatversenyeket, így csak egyéniben volt lehetősége bizonyítani.
2009-2014
[szerkesztés]A következő évben, a varsói Európa-bajnokságon egyéniben mind a két fegyvernemben győzni tudott, akárcsak párbajtőrben, tőrben pedig döntőbe jutottak a csapattal, ahol ezüstérmet szereztek.[12] Ősszel, ugyancsak a lengyel főváros adott otthont a világkupa következő állomásának, ahol a tőrcsapat tagjaként harmadik lett.[13] Decemberben női tőrben magyar bajnoki címet szerzett, ahol Pálfi Juditot győzte le a döntőben. 2010 októberben az egri világkupán párbajtőr egyéniben bronzérmet szerzett;[14] a párbajtőrcsapattal pedig megnyerte a világkupát.[15] A novemberi, párizsi világbajnokságon a tőrcsapat tagjaként, Krajnyák Zsuzsannával, Dani Gyöngyivel és Pálfi Judittal ezüstérmet szerzett és a dobogó második fokára állhatott. [16] A párbajtőrcsapattal nem jutottak be a legjobb négy közé, az ötödik, pontszerző helyen végeztek. A 2011 májusi világkupán Montréalban párbajtőr egyéniben bronzérmes lett.[17] A világkupa sorozat következő állomásán Lonatoban még ugyanebben a hónapban a tőrcsapattal egy ezüstöt is bezsebelt.[18] A nyári, sheffieldi EB-n párbajtőr egyéniben a dobogó harmadik fokára állhatott fel; majd mind a tőr-,[19] mind a párbajtőrcsapat tagjaként Európa legjobbja lett.[20] Az egri világkupán párbajtőr egyéniben bronzérmet szerzett.[21] A tőrcsapattal ugyanitt nem találtak legyőzőre, aranyat nyertek.[22] Az év legfontosabb versenyén, a paralimpiára kvalifikáló világbajnokságon tőr egyéniben először bronzérmet szerzett; a tőrcsapattal a döntőig meneteltek, majd ott három tussal kikaptak Hongkongtól, így a dobogó második fokára állhattak fel. Párbajtőrben az oroszok legyőzésével bronzérmet szereztek, így a paralimpiára is kijutottak.[23] A londoni paralimpián előbb tőr egyéniben a legjobb négy között Krajnyák Zsuzsannától kapott ki és lett negyedik.[24] Ezt követően a párbajtőrcsapat tagjaként aratta pályafutása legnagyobb sikerét, mikor a döntőben Kínától kikapva Krajnyák Zsuzsával és Dani Gyöngyivel ezüstérmet szerzett.[25] A következő paralimpiai ciklus első versenyét, az egri világkupát megnyerte a tőrcsapat tagjaként.[26] A varsói világkupán 2013 júliusában tőr egyéniben a dobogó harmadik fokára állhatott fel.[27] A hazai rendezésű világbajnokságon novemberben nem kezdett jól, tőr egyéniben a 11. helyen végzett, párbajtőrben pedig 13. lett. A tőr csapat tagjaként vigasztalódhatott, mivel bronzérmet szereztek, majd párbajtőr fegyvernemben megismételték ezt a teljesítményüket.[28][29] 2014 júniusában lépett utoljára pástra világversenyen: tőr és párbajtőr egyéniben egyaránt a dobogó legalsó fokára állhatott fel a strasbourgi Európa-bajnokságon.[30] Az egri világkupán még elindult 2014 végén, de eredményeiről a hazai sajtó nem számolt be, ezt követően pedig visszavonult a vívástól.
Ülőröplabda
[szerkesztés]Vívópályafutása befejezését követően visszatért egy korábbi szeretett sportágához, az ülőröplabdához. Sikerült beverekednie magát a nemzeti csapatba is. 2016-ban az Adamik Éva Emléktornán már pályára lépett a válogatott tagjaként, ahol ezüstérmet szereztek. 2017-ben a horvátországi Poreč-ben rendezett Európa bajnokságon a hatodik helyen végzett a csapattal.[31] 2018-ban részt vehetett a Rotterdamban rendezett világbajnokságon is. A csapat a 14. helyen végzett. Tagja volt a 2019-ben a budapesti világbajnokságon részt vevő csapatnak is.[32]
Társadalmi szerepvállalása
[szerkesztés]2010 volt a Szegénység és Társadalmi Kirekesztés Elleni Küzdelem Európai Éve. Verát választották meg az európai év egyik arcának. A kampány keretében számos interjút adott, illetve készült róla több portréfilm is.[33]
Eredményei
[szerkesztés]- paralimpiai ezüstérmes (2012)
- kétszeres világbajnoki ezüstérmes (2010, 2011)
- hétszeres világbajnoki bronzérmes (2006 3x, 2011 2x, 2013 2x)
- hatszoros Európa-bajnok (2005 2x, 2007 3x, 2011)
- Európa-bajnoki ezüstérmes (2009)
- négyszeres Európa-bajnoki bronzérmes (2007, 2011, 2014 2x)
Díjai, elismerései
[szerkesztés]- Az Év Fogyatékos Csapatának tagja (2005)[34]
- Az Év Fogyatékos Csapata második helyezett (2006) [35]
- Az Év Fogyatékos Csapata második helyezett (2007)[36]
- Az Év Kerekesszékes Vívója a Magyar Vívószövetségnél (2007)[37]
- A K&H paralimpiai támogatói programjának győztese (2008)[38]
- Magyar Köztársasági Bronz Érdemkereszt (2008)[39]
- Magyar Paralimpiai Bizottság elismerése egyéniben és csapatban (2011)[40]
- A Magyar Érdemrend lovagkeresztje (polgári tagozat) (2012)[41]
- Az Év Fogyatékos Csapatának tagja (2012)[42]
Tanulmányai
[szerkesztés]Kezdetben nem tanult jól, általános iskolában meg is bukott egyszer. Majd, mikor ráébredt a tanulás fontosságára, a lába miatt orvos szeretett volna lenni, de mivel nevelőotthonban élt, azt mondták, belőle nem lehet orvos. Több szakmával próbálkozott, a felvételi vizsgái sikerültek, de a sérültsége miatt nem vették fel. Dísznövénykertészi végzettséget szerzett, majd szeretett volna leérettségizni, de akkoriban nem volt rá lehetősége, így női szabónak tanult. Előbb egy rehabilitációs csomagolóüzemben helyezkedett el, majd a 2010-es években az MKB Euroleasingnél dolgozott részmunkaidőben.[43]
Magánélete
[szerkesztés]Születésekor fiatal, roma családból származó édesanyja lábának rendellenessége miatt a kórházban hagyta, így állami gondozásban nőtt fel. Sátán, Sajóörösön, Alsózsolcán, majd Budapesten élt intézetben. Legidősebb öccse, András 32 éves korában kerestette meg a Magyar Vöröskereszttel, azóta tartják a kapcsolatot. Édesanyja, Judit később elhunyt.[44][45][46]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Juhász Veronika. hajramagyarok.hu. (Hozzáférés: 2024. július 6.)
- ↑ Krajnyák Zsuzsanna, Juhász Veronika. Roma Magazin (hu nyelven) [online video]. Budapest: Roma Magazin. A jelenet helye a filmen: 13:35. (Hozzáférés ideje: 2024-07-13.)
- ↑ Vk-arany Lonatóból. (magyarul) Nemzeti Sport, XVII. évf. 52. sz. (2006. május 2.) 12. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Valaczkay Gabriella: Sínen. (magyarul) Népszabadság, LXVII. évf. 187. sz. (2009. augusztus 11.) 22. o. ISSN 0237-384X
- ↑ Kerekesszékes vívó vk. (magyarul) Nemzeti Sport, CIV. évf. 158. sz. (2006. június 11.) 25. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Második a női tőrcsapat. (magyarul) Nemzeti Sport, CIV. évf. 193. sz. (2006. július 17.) 9. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Nagy és Szász biztos érmes, ezüst és bronz a kerekesszékeseknél. (magyarul) Komárom-Esztergom Megyei Hírlap, XI. évf. 233. sz. (2006. október 4.) 14. o. ISSN 1219-8277
- ↑ Együtt most nem megy. (magyarul) Nemzeti Sport, CIV. évf. 274. sz. (2006. október 7.) 14. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Érmek Montrealból. (magyarul) Nemzeti Sport, CV. évf. 116. sz. (2007. április 29.) 18. o. ISSN 1215-9042
- ↑ sts: Paravívó-sikereink. (magyarul) Nógrád Megyei Hírlap, XVIII. évf. 172. sz. (2007. július 25.) 11. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Fegyvernyugta – egy ünneplés erejéig. (magyarul) Nógrád Megyei Hírlap, XIX. évf. 52. sz. (2008. március 1.) 11. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Juhász triplája. (magyarul) Magyar Nemzet, LXXII. évf. 191. sz. (2009. július 14.) 19. o. ISSN 0133-185X
- ↑ Kerekes székes bronz. (magyarul) Magyar Nemzet, LXXII. évf. 281. sz. (2009. október 13.) ISSN 0133-185X
- ↑ Két arany, egy ezüst, három bronz. (magyarul) Petőfi népe, LXV. évf. 235. sz. (2010. október 9.) 15. o. ISSN 0133-235X
- ↑ Arany- és bronzérem az egri zárónapon. (magyarul) Petőfi népe, LXV. évf. 237. sz. (2010. október 11.) 15. o. ISSN 0133-235X
- ↑ Kerekesezüst. (magyarul) Magyar Nemzet, LXXIII. évf. 307. sz. (2010. január 11.) ISSN 0133-185X
- ↑ Magyar bronzok a montreali világkupán. (magyarul) Petőfi Népe, LXVI. évf. 103. sz. (2011. május 4.) 15. o. ISSN 0133-235X
- ↑ Kerekesszékes vívó Vk, Lonato: ezüstérmes a női tőrcsapat. (magyarul) Komárom-Esztergom Megyei Hírlap, XVI. évf. 120. sz. (2011. május 24.) 14. o. ISSN 1219-8277
- ↑ Kerekesszékes vívó vívó Eb-arany. (magyarul) Fejér Megyei Hírlap, LVI. évf. 166. sz. (2011. július 18.) 11. o. ISSN 0133-0403
- ↑ Aranyos párbajtőrözők. (magyarul) Nemzeti Sport, CIX. évf. 195. sz. (2011. július 19.) 10. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Magyar érmek Egerből. (magyarul) Nemzeti Sport, CIX. évf. 247. sz. (2011. szeptember 10.) 10. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Bódi Csaba: Jövőre is lehet világkupa. (magyarul) Heves Megyei Hírlap, XXII. évf. 214. sz. (2011. szeptember 13.) 14. o. ISSN 0865-9109
- ↑ Remeklő kerekes székesek. (magyarul) Népszava, CXXXVIII. évf. 243. sz. (2011. október 17.) 15. o. ISSN 0133-1701
- ↑ Uszoda és pást: magyar éremeső. (magyarul) Magyar Nemzet, LXXV. évf. 243. sz. (2012. szeptember 5.) ISSN 0133-185X
- ↑ Jó magyar éremtermés Londonban. (magyarul) Magyar Hírlap, XLV. évf. 211. sz. (2012. szeptember 8.) 20. o. ISSN 0133-1906
- ↑ Az egri viadal ráhangolásnak tökéletes lehet a következő ciklusra. (magyarul) Heves Megyei Hírlap, XXIII. évf. 283. sz. (2012. december 4.) 14. o. ISSN 0865-9109
- ↑ Három érem. (magyarul) Nemzeti Sport, CXI. évf. 182. sz. (2013. július 6.) 16. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Bronzos visszavágó. (magyarul) Nemzeti Sport, CXI. évf. 218. sz. (2013. augusztus 11.) 15. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Világbajnokság, Syma Csarnok. (magyarul) Nemzeti Sport, CXI. évf. 219. sz. (2013. augusztus 12.) 13. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Török Katalin: Eddig aranyos a magyar vívás. (magyarul) Népszava, CXLI. évf. 133. sz. (2014. június 10.) 14. o. ISSN 0133-1701
- ↑ Tisztességesen helytálltak a női és férfi ülőröplabdások a horvátországi Európa-bajnokságon. hparalimpia.hu, 2017. november 1. (Hozzáférés: 2024. július 6.)
- ↑ Ülőröplabdázók kontinensbajnoksága. (magyarul) Kelet-Magyarország, LXXVI. évf. 162. sz. (2019. július 15.) 10. o. ISSN 0133-2058
- ↑ Török Katalin: Könnyfakasztó történetek vagy valódi riportok? (magyarul) Népszava, CXXXVIII. évf. 12. sz. (2011. január 13.) 2. o. ISSN 0133-1701
- ↑ Az év fogyatékos sportolói. (magyarul) Nógrád Megyei Hírlap, XVII. évf. 52. sz. (2006. március 2.) 12. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Kihirdették 2006 paralimpiai sportolóit. (magyarul) Népszava, CXXXIV. évf. 90. sz. (2007. április 18.) ISSN 0200-6111
- ↑ Mihályi András: Megosztották az elismeréseket. (magyarul) Nemzeti Sport, CV. évf. 339. sz. (2006. december 13.) 17. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Fegyvernyugta – egy ünneplés erejéig. (magyarul) Nógrád Megyei Hírlap, XIX. évf. 52. sz. (2008. március 1.) 11. o. ISSN 1215-9042
- ↑ Milliomos sportolók. (magyarul) Nógrád Megyei Hírlap, XIX. évf. 166. sz. (2008. július 18.) 11. o. ISSN 1215-9042
- ↑ A köztársasági elnök határozatai. (magyarul) Magyar Közlöny, 150. sz. (2008. október 21.) 18875. o. ISSN 0076-2407
- ↑ A Magyar Paralimpiai Bizottság közgyűlése: MPB év sportolói, év edzői díjak átadása. deutsch.fidesz-eu.hu. Deutsch Tamás, 2011. november 25. (Hozzáférés: 2024. július 6.)
- ↑ A köztársasági elnök 227/2012 határozata (IX. 20) KE határozata kitüntetés adományozásáról. (magyarul) Magyar Közlöny, 120. sz. (2012. szeptember 20.) ISSN 0076-2407
- ↑ Risztov Éva és Gyurta Dániel az év sportolója. fefsarchivum.hu, 2012. december 21. (Hozzáférés: 2024. július 6.)
- ↑ Juhász Veronika. In dr. Ambrus Péter: Nincs akadály. (magyarul) 1. Budapest: Garbo Kiadó. 2015. 100–109. o. ISBN 9786155007682
- ↑ Juhász Veronika. In dr. Ambrus Péter: Nincs akadály. (magyarul) 1. Budapest: Garbo Kiadó. 2015. 100–109. o. ISBN 9786155007682
- ↑ gündisch: Hogy érzi magát? (magyarul) Vasárnapi Hírek, XXIV. évf. 33. sz. (2008. augusztus 17.) 03. o. ISSN 0237-384X
- ↑ Valaczkay Gabriella: Sínen. (magyarul) Népszabadság, LXVII. évf. 187. sz. (2009. augusztus 11.) 22. o. ISSN 0237-384X