Atholl Highlanders
Az Atholl Highlanders skót magán gyalogezred. Korábban Atholl hercegének, a Murray klán főnökének személyes testőrsége volt. Bár hivatalos katonai szerepe nincs, a helyi férfiakból álló, szigorú feltétek mentén kiválogatott hagyományőrző sereg Lee-Metford puskákkal van felfegyverezve, és az ezredhez tartozik egy skót-dudás egység is. A Highlanderekhez csak a herceg meghívásával lehet csatlakozni, aki kifejezetten a birtokhoz vagy a környékhez kötődő férfiak közül választ belépőket. Az ezred nem része a brit fegyveres erőknek – Európa egyetlen magánhadserege –, hanem Atholl hercegének parancsnoksága alatt áll, székhelye a Blair kastély.
Előzmény
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f4/Atholl_Highlanders_inspection_2017-05-27.jpg/260px-Atholl_Highlanders_inspection_2017-05-27.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/47/Murray_of_Atholl_and_Atholl_Highlanders_tartan%2C_tileable.png/260px-Murray_of_Atholl_and_Atholl_Highlanders_tartan%2C_tileable.png)
A 77. gyalogezredet 1777. decemberében Perthshire-ben John Murray, Atholl 4. hercege alapította, a gyalogezredet gyakran nevezték Atholl vagy Murray Highlanders-nek – Highland a Skót-felföld. Az ezredet más Észak-Amerikában szolgáló ezredek mintájára hozták létre, de fennállásának nagy részében Írországban szolgált. Az ezredet az Amerikai függetlenségi háborúban legalább három év hosszan tervezték bevetni. 1781-ben az eredeti hároméves mandátum lejárt, az ezred feloszlatására számítottak a katonák. Az ezredet visszaszállították Angliába, Portsmouthba vonultak, hogy Indiában szolgáljanak tovább. A katonák fellázadtak, megtagadták a behajózási parancsot. Az ezredet 1783-ban feloszlatták.[2]
Újraalapítás
[szerkesztés]Több mint 50 évvel később, 1839-ben George Murray, Glenlyon 2. bárója (a leendő Atholl 6. hercege), testőrezredként megújította az alakulatot, amely az ayrshire-i Eglinton kastályban-ben rendezett Eglinton-tornán[3] mutatkozott be. Három évvel később, 1842-ben az ezred elkísérte Viktória királynőt perthshire-i körútja során. Két évvel később, amikor a királynő a herceg vendégeként szállt meg a Blair kastélyban, ott tartózkodása idején az ezred adta az őrséget. A két látogatása során az ezred által nyújtott szolgálat elismeréseként a királynő bejelentette, hogy zászlóval ajándékozza meg az Atholl Highlanders-t, ez hivatalos skót ezred státuszt biztosít az ezrednek. Az ezred első zászlóját Lady Glenlyon mutatta be 1845-ben. 1979-ben kapott új zászlót az ezred, harmadik alkalommal pedig 2006-ban Atholl hercegnéje adományozott zászlót.[4]
John Stewart-Murray, a 7. herceg vezetése alatt az ezred rendszeresen biztosított őrséget a Blair kastély királyi látogatói számára, a kastély kényelmi megállóhely volt a Balmorali kastélyba vezető úton. Az első világháborút követően az ezred ritkábban parádézott, bár őrséget biztosított, amikor a japán koronaherceg 1921-ben és I. Fejszál iraki király 1933-ban ellátogatott a Blair-kastélyba.[5]
Felélesztéstől napjainkig
[szerkesztés]Évtizedekig tartó tétlenség után 1966-ban Iain Murray, Atholl 10. hercege megreformálta a Highlanders-t. A 10. herceg úgy döntött, hogy újjáéleszti az ezred éves felvonulását. Ennek érdekében nyolc helyi férfit hívott be. 1966. április 8-án, harminchárom év után először parádéztak a Blair kastélyban. Elvonultak a herceg előtt két Atholl Highlander dudás vezetésével. 1973-ban az ezred visszatért a Braemar Gatheringbe[6] és részt vett a menetben a királynő és a királyi család többi tagja előtt.
Félő volt, hogy az ezredet feloszlatják a 10. herceg 1996-os halála után[7], mígnem utódja, John Murray, Atholl 11. hercege írt a birtokgondnoknak, ragaszkodott ahhoz, hogy folytassák a hagyományt. A 11. herceg szinte minden évben felkereste Blair Atholl-t, hogy haláláig megszemlélte az ezred éves felvonulását. A 12. herceg folytatta ezt a hagyományt.
Kapcsolódó szócikkek
[szerkesztés]Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ A Fekete Őrség (angolul Black Watch) egy híres skót gyalogezred, amelyet 1725-ben hoztak létre. Az eredeti feladata az volt, hogy fenntartsa a rendet és a törvényességet a Felföldön, és megelőzze a klánok közötti erőszakot. Nevüket a sötét, kék-fekete tartánjukról kapták, amelyet az egyenruhájuk részeként viseltek. History of The Black Watch (angol nyelven). The Black Watch. (Hozzáférés: 2024. július 29.)
- ↑ Atholl Highlanders (angol nyelven). Regiments.org. [2008. január 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. július 29.)
- ↑ Az 1839-es Eglinton-torna a skóciai North Ayrshire-ben augusztus 28. és 30. között megrendezett középkori lovagi torna és mulatság újrajátszása volt, amely százezer nézőt vonzott. Archibald, Eglinton grófja finanszírozta és szervezte az ayrshire-i Eglinton kastélyban zajlott. A szépség királynője Georgiana, Somerset hercegnője volt.
- ↑ Queen Victoria: A fascinating royal story (angol nyelven). Daily Record. (Hozzáférés: 2024. július 29.)
- ↑ Atholl Highlanders - Summer 2006 (angol nyelven). Atholl Estates. [2006. október 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. július 29.)
- ↑ A Braemar Gathering híres skót felföldi játékok (Highland Games) esemény, amelyet minden év szeptemberének első szombatján rendeznek meg a skóciai Braemar városában. Az esemény története több mint 900 évre nyúlik vissza, és Viktória királynő 1848-ban először látogatott el rá. Azóta a brit királyi család rendszeres résztvevője az eseménynek, és gyakran a királynő vagy más királyi családtagok adják át a díjakat. A Braemar Gathering számos hagyományos skót versenyszámot tartalmaz, mint például a kődobás (stone put), a kalapácsvetés (hammer throw), és a rönkhajítás (caber toss). Emellett zenei és táncversenyek is részei a programnak, különösen a dudás és skót néptánc versenyek. Az esemény különleges jelentőséggel bír Skócia kulturális életében, és évente több ezer látogatót vonz, akik a hagyományos skót kultúra ezen ünnepét szeretnék megtapasztalni.
- ↑ A 11. herceg Dél-Afrikában élt, másod-unokatestvére volt a 10. hercegnek, aki fiú utód nélkül halt meg. Részletesebben lásd az Atholl hercege szócikket!