Tauber Izrael (vágújhelyi rabbi)
Megjelenés
(Tauber Izrael szócikkből átirányítva)
Tauber Izrael | |
Született | 1822. január 11.[1] Galánta[1] |
Elhunyt | 1904. október (82 évesen)[2] Vágújhely[2] |
Foglalkozása |
|
Sírhelye | Vágújhely[1] |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Tauber Izrael (Galánta, 1822. január 11.[3] – Vágújhely, 1904. október) 1853-tól vágújhelyi rabbi, Weisse József halála (1897) után főrabbi, egyházi író.
Élete
[szerkesztés]Fischer Juda galántai rabbinál nevelkedett. Tizenhárom, éves korában Szófer Mózes jesivájába került. Innen Benet Jechezkel nyitrai, később Ullmann Salamon makói rabbihoz ment. 1845-ben megnősült. 1853-ban vágújhelyi dajan lett.
Itt írta két homiletikus művét:
- Esrah Raanon. Beiträge zu einer Biographie des Rabenu Moses ben Maimon. Pressburg, 1865.
- Mékór Jiszróél
Korábban megjelent írása:
- A Jeles Ilaschacher. Erster Theil... Herausgegeben in drei Sprachen. Pesth, 1845. (Schiff Móriccal).
1904-ben hunyt el 81 éves korában. Október 11-én temették Vágújhelyen. Az Egyenlőség hetilap a következőt írta halálakor:
- „A halottat lakásáról a család és a község tagjai a templom udvarába vitték, hol őt Stricker S. H. rabbitársa és Braun D. L. rabbi, veje, megható beszédekben búcsúztatták. Ezután a hivek nagy sokasága kisérte elhunyt rabbiját utolsó útjára. Tauber Izrael rabbival a zsidóságnak egy szerényen működő, kiváló tudású, nemes érzelmű lelkipásztora szállt sírba.”
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b c https://adt.arcanum.com/hu/view/Egyenloseg_1903_2/?query=%22Tauber+Izrael%22&pg=307&layout=s
- ↑ a b https://adt.arcanum.com/hu/view/VasarnapiUjsag_1903/?query=%22Tauber+Izrael%22&pg=717&layout=s
- ↑ Tébéth 18. [1] átváltva zsidó naptár segítségével. [2]
Források
[szerkesztés]- Elhunyt rabbi In: Egyenlőség, 1903. október 18.
- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I–XIV. Budapest: Hornyánszky. 1891–1914. [3]
- Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. [4]
Egyéb irodalom
[szerkesztés]- Lippe, Ch. D., Bibliographisches Lexikon. Wien, 1881. 494. 1.
- Petrik Géza, Bibliográfia