Tarjei Vesaas
Tarjei Vesaas | |
![]() | |
1967-ben | |
Élete | |
Született | 1897. augusztus 20. Vinje , Telemark, Norvégia |
Elhunyt | 1970. március 15. (72 évesen) Oslo, Norvégia |
Nemzetiség | norvég ![]() |
Házastársa | Halldis Moren Vesaas (1934. április 12. – ) |
Gyermekei |
|
Jellemző műfaj(ok) | |
Kitüntetései |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Tarjei Vesaas témájú médiaállományokat. |
Tarjei Vesaas (Vinje, 1897. augusztus 20. – Rikshospitalet, 1970. március 15.) norvég költő és regényíró. Vesaast széles körben a huszadik század egyik legnagyobb norvég írójaként tartják számon, és a második világháború óta talán a legjelentősebb íróként.[1]
Vesaas műveit egyszerű, tömör és szimbolikus próza jellemzi.[2] Történeteiben gyakran szerepelnek vidéki emberek, akik súlyos lelki változásokon mennek keresztül. E művekre jellemző az igényes norvég táj és olyan témák használata, mint a bűntudat és a halál.[3][2] A nynorsk nyelv mesteri elsajátítása hozzájárult ahhoz, hogy a nynorsk nyelvet a világirodalom egyik médiumaként fogadták el.[4]
A termékeny író számos díjat kapott, többek között 1943-ban a Gyldendal-díjat , 1957-ben pedig a Dobloug-díjat . 57 alkalommal jelölték irodalmi Nobel-díjra (1946-ban egyszer, 1950 és 1970 között pedig gyakran minden évben többször is).[5]
Regényeit 28 nyelvre fordították le. Számos könyvét lefordították angolra - közülük sokat a Peter Owen Kiadó[6] adott ki -, köztük a Spring Night, The Birds, Through Naked Branches, és The Ice Palace.[3]
Életrajza
[szerkesztés]Vesaas a norvégiai Telemark megyei Vinjében született Olav Vesaas (1870-1951) földműves és Signe Øygarden (1870-1953) tanár gyermekeként.[4] Három fiú közül ő volt a legidősebb, és bűntudata volt, hogy nem volt hajlandó átvenni a családi gazdaságot, amely közel 300 éve a család tulajdonában volt.[2] Tizennégy évesen kénytelen volt otthagyni az iskolát, és soha nem részesült felsőfokú oktatásban, kivéve egy évet a Voss Népfőiskolában 1917-18 között.[7][2][8] Lars Eskeland, Vesaas tanára a Voss Folkban, lefordította Rabindranath Tagore néhány írását; ezek később hatással voltak Vesaas írói stílusára.[9]
Ifjúkorának nagy részét magányosan töltötte, vigaszt és vigaszt keresett a természetben. Feleségül vette Halldis Moren Vesaas[10] írónőt (Sven Moren[11] lányát és Sigmund Moren[12] nővérét), és 1934-ben Midtbø-be, szülőhelye, Vinje kerületébe költözött. Két gyermekük született: egy fiú, Olav Vesaas[13] és egy lány, Guri Vesaas[14].[4][15]
Pályafutása
[szerkesztés]1923-1933
[szerkesztés]Korai írásai a neoromantikus hagyományra összpontosítottak, kiemelkedő vallásos érzelmekkel.[4][9] E korai művekre számos írói hatás érte, többek között Rabindranath Tagore; Rudyard Kipling; Selma Lagerlöf, különösen a Gösta Berling Saga ; Knut Hamsun, különösen a Pan és a Victoria című neoromantikus regényei; Henrik Ibsen; és Hans E. Kinck .[9][7][16] Edith Södergran versei hatására egyre inkább a szabad versforma felé mozdult el; Olav Aukrust , Olav Nygard és Olaf Bull szintén költői inspirációt jelentettek számára..[17][18]
Vesaas az 1920-as évek elején adta el első novelláit egy folyóiratnak.[2] Első regényírói kísérletét a kiadók elutasították, és tűzre vetették.[16] 1923-ban debütált a Menneskebonn (Az ember gyermekei) című regényével. A regény egy fiú történetét meséli el, aki elveszíti szüleit és szeretőjét, mégis hisz abban, hogy fontos, hogy jó legyen.[7] Egy évvel később jelent meg második regénye, a Sendemann Huskuld (Huskuld, a hírnök), amely egy falusi különc történetét meséli el, akinek utolsó éveit feldobja, hogy összebarátkozik egy kisgyerekkel, akit az anyja elhagyott.[7] 1925-ben és 1926-ban Vesaas regényei, a Grindegard: Morgonen (Grinde farm) és Grinde-kveld, eller Den gode engelen (Este Grindében, avagy a jó angyal) című regényei jelentek meg.[7][8]
Első sikeres regénye a Dei svarte hestane (Fekete lovak) 1928-as megjelenése volt, miután korábbi műveit negatív kritika érte.[4][7][16] Ez egyben a realizmus és a kortudatosság növekedését is jelentette Vesaas regényeiben.[4] A következő évben jelent meg első novelláskötete, a Klokka i haugen (A harang a dombon), amely hét, kifejezetten a gyűjtemény számára írt novellát tartalmazott. Ez volt az első olyan könyve, amelyet más nyelvre is lefordítottak.[19]
1930-ban Vesaas kiadta a Fars reise (Apám utazása) című regényt, a Klas Dyregodt főhősre összpontosító tetralógia első kötetét. A sorozat második és harmadik könyve, a Sigrid Stallbrokk és a Dei ukjende mennene (Az ismeretlen férfiak) 1931-ben, illetve 1932-ben jelent meg. 1932-ben a sorozat utolsó regénye, a Hjarta høyrer sine heimlandstonar (A szív hallja a szülőföld zenéjét)[4], bár eredetileg trilógiának szánták[20], hat évvel később, 1938-ban jelent meg. Ez sokkal könnyedebb hangvételű, mint az első három regény.[4][7]
1933-ban jelent meg Sandeltreet (A szantálfa) című regénye. A könyv 1933 nyarán, Vesaas utolsó külföldi útja után néhány hét alatt íródott. A középpontjában egy terhes nő áll, aki úgy véli, hogy nem fogja túlélni a szülést, ezért útra kel, hogy minél többet megtapasztaljon az életből.[17]
Irodalmi áttörés és siker (1934-1939)
[szerkesztés]Vesaas áttörését 1934-ben a Det store spelet (A nagy ciklus) hozta meg, amelyet a korabeli kritika elismerően méltatott. A folytatás, a Kvinnor ropar heim (A nők hazahívnak) egy évvel később, 1935-ben jelent meg.[4]
Szintén 1934-ben jelent meg Vesaas második darabja, az Ultimatum, amelyet elsősorban két évvel korábban, 1932 szeptemberében Strasbourgban írt.[21] Az Ultimatum egy csoport fiatal reakcióit állítja középpontba, közvetlenül a háború kitörése előtt. A darabban egy villogó neonfelirat szerepel, amelyet Vesaas a Németországban tett utazásai során látott színpadi effektek alapján adaptált. A darabot Vesaas ijedt reakciója ihlette, amikor német katonák masíroztak és horogkeresztet tartottak a kezükben.[17] A norvég közönség nem fogadta jól, amikor először bemutatták az oslói Norvég Színházban .[17]
Két évvel később jelent meg Vesaas második novelláskötete, a Leiret og hjulet (Az agyag és a kerék). A novellák többsége a vidéki élet aspektusaival foglalkozik.[7][22]
Kísérletezés (1940-1956)
[szerkesztés]Vesaas Kimen (A mag) című regényét gyakran választóvonalnak tekintik korábbi realista regényei és későbbi, szimbolikusabb és kísérletezőbb művei között.[4][7] Vesaas így nyilatkozott: „Könyveim között a Kimen választóvonalként áll. Nem így terveztem, de valami olyan szörnyű és hihetetlen dolog történt, ami egyszerűen magával hozta az írás új módját. ... Valamiféle újfajta reakciót a dolgokra."[23] A regény 1940 nyarán, Norvégia német megszállásának első hónapjaiban íródott.[24]
1945 telén és tavaszán Vesaas megírta következő regényét, a Huset i mørkret (Ház a sötétben) című allegorikus regényét a német megszállásról és a norvég ellenállási mozgalomról a második világháború idején.[25][26] A kézirat birtoklásával járó veszélyek miatt a megszállás végéig, 1945 májusáig egy horganyos dobozban rejtették el. A könyv még az év őszén jelent meg.[4][26] A Kjeldene (Források), első verseskötete 1946-ban jelent meg.[27] 1931-ben felesége, Halldis Moren[10] adott neki egy verses gyűjteményt Edith Södergrantól; ezek inspirálták Vesaas-t, hogy maga kezdjen el verset írni. Kezdeti próbálkozásai sikertelenek voltak, emiatt elfordult a költészettől. Tizennégy évvel később azonban újra fellángolt a költészet iránti szenvedélye, és megírta a Kjeldene-t.[17][28]
Szintén 1946-ban jelent meg Vesaas Bleikeplassen (A fehérítő hely) című regénye. A könyv a Vaskehuset című, kiadatlan drámájának alaposan átdolgozott változata, amelyet hat évvel korábban visszavont a nyilvános bemutatójáról.[17] Egy évvel később megjelent második verseskötete, a Leiken og lynet (A játék és a villám).[29] A gyűjtemény volt az első alkalom, amikor Vesaas költészetében a szabadvers dominált, nagyrészt Södergran költői hatására.[30]
1948-ban jelent meg Tårnet (A torony) című regénye.[7] Mind a Bleikeplassen, mind a Tårnet a Huset i mørkret előtt íródott, de a német megszállás miatt később publikálták.[4] 1949-ben jelent meg a Lykka for ferdesmenn (Vándorok boldogsága), Vesaas harmadik versgyűjteménye.[29]
Signalet (A jel) című regénye 1950-ben jelent meg. A pályaudvaron játszódó regény középpontjában egy csoport ember áll, akik a távozó jelzésre várnak, de az soha nem fog eljönni. A könyvet szürrealizmusa, allegóriája és hangulata[31] miatt Franz Kafka és Samuel Beckett műveihez hasonlónak minősítették.[7][4][32][33] Vesaas harmadik novellagyűjteménye, a tizenhárom történetet tartalmazó Vindane (A szelek) 1952-ben jelent meg. A következő évben elnyerte a Velencei Triennálé díját a gyűjteményért.[7][33] A Vårnatt (Tavaszi éjszaka), következő regénye 1954-ben jelent meg.[33]
Két évvel később megjelent a Ver ny, vår drum (Maradjon új az álmunk); ez volt az utolsó verses gyűjtemény, amely Vesaas életében megjelent.[29]
Későbbi munkái (1957-1970)
[szerkesztés]Művei közül a leghíresebb az Is-slottet (Jégpalota), két lány története, akik mélységesen erős kapcsolatot építenek ki, és a Fuglane (Madarak), egy egyszerű gyermeki elméjű felnőtt története, aki gyengéd szíve révén. az empátia és a képzelet látnok vagy író szerepét viseli. 1963-ban a Jégpalota című művéért megkapta az Északi Tanács Irodalmi Díját.
Vesaas negyedik, egyben utolsó novellagyűjteménye, az Ein vakker dag (Egy szép nap) 1959-ben jelent meg. A gyűjtemény történetei elsősorban hétköznapi eseményekkel foglalkoznak.[7] Utolsó előtti regénye, a Bruene (A hidak) 1968-ban jelent meg. Két évvel később jelent meg utolsó regénye, a Båten om Kvelden (Az esti csónak). A könyv lírai vázlatokból áll, amelyek Kenneth G. Chapman tudós szerint gyakran megszüntetik „a próza és a költészet közötti különbséget”.[34]
Utolsó versgyűjteménye, a Liv ved straumen (Élet a patak mellett) posztumusz 1970-ben jelent meg.[4][29] Általában a legjobb gyűjteményének tartják.[35]
Díjai
[szerkesztés]- 1943 – Gyldendals legat
- 1946 – Melsom-prisen
- 1957 – Doblougprisen
- 1964 – Nordisk råds litteraturpris
- 1967 – Bokhandlerprisen
Művei
[szerkesztés]Regények
[szerkesztés]- Menneskebonn (Az ember gyermekei, 1923)
- Sendemann Huskuld (Huskuld, a hírnök, 1924)
- Dei svarte hestane (A fekete lovak, 1928)
- Sandeltreet (A szandálfa, 1933)
- Kimen (A mag, 1940)
- Huset i mørkret (Ház a sötétben', 1945)
- Bleikeplassen (Fehérítő hely, 1946)
- Tårnet (A torony', 1948)
- Signalet (A jel, 1950)
- Vårnatt (Tavaszi éjszaka', 1954)
- Fuglane (Madarak, 1957)
- Brannen (Tűz, 1961)
- Is-slottet (A Jégpalota', 1963)
- Bruene (Hidak, 1966)
- Båten om Kvelden (Az esti csónak, 1968)
"Grinde Farm" sorozat
[szerkesztés]- Grindegard: Morgonen (Grinde Farm, 1925)
- Grinde‐kveld, eller Den gode engelen (Evening at Grinde, or The Good Angel, 1926)
"Klas Dyregodt" sorozat
[szerkesztés]- Fars reise (Father's Journey, 1930)
- Sigrid Stallbrokk (1931)
- Dei ukjende mennene (The Unknown Men, 1932)
- Hjarta høyrer sine heimlandstonar (The Heart Hears Its Native Music, 1938)
"A nagy ciklus" sorozat
[szerkesztés]- Det store spelet (The Great Cycle, 1934)
- Translated by Elizabeth Rokkan (University of Wisconsin Press, 1967)
- Kvinnor ropar heim (Women Call Home, 1935)
Költészet
[szerkesztés]- Kjeldene (The Springs, 1946)
- Leiken og lynet (The Game and the Lightning, 1947)
- Lykka for ferdesmenn (Wanderers' Happiness, 1949)
- Løynde eldars land (Land of Hidden Fires, 1953)
- Translated by Fritz König and Jerry Crisp (Wayne State University Press, 1973)
- Ver ny, vår draum (May Our Dream Stay New, 1956)
- Liv ved straumen (Life by the Stream, 1970)
Novellagyűjtemények
[szerkesztés]- Klokka i haugen (The Bell in the Mound, 1929)
- Leiret og hjulet (The Clay and the Wheel, 1936)
- Vindane (The Winds, 1952)
- Ein vakker dag (A Lovely Day, 1959)
Színdarabok
[szerkesztés]- Guds bustader (God’s Abodes, 1925)
- Ultimatum (1934)
- Morgonvinden (Morning Wind, 1947)
Magyarul megjelent
[szerkesztés]- A madarak (Fuglane) – Európa, Budapest, 1966 · Fordította: Dőri Tibor
- Huszadik századi skandináv novellák – Noran, Budapest, 2007 · ISBN 978-963-9716-16-2 · Szerkesztette: Szöllősi Adrienne · Fordította: Kúnos László & al (9. A macska)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Nomination Database. www.nobelprize.org . (Hozzáférés: 2017. január 23.)
- ↑ a b c d e „TARJEI VESAAS, 72, NORWEGIAN POET”, The New York Times, 1970. március 16. (Hozzáférés: 2024. július 9.) (amerikai angol nyelvű)
- ↑ a b Tarjei Vesaas (1897–1970). Gyldendal Agency . Gyldendal Norsk Forlag AS. (Hozzáférés: 2018. április 1.)
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n Gimnes, Steinar (February 25, 2020), Tarjei Vesaas, <http://nbl.snl.no/Tarjei_Vesaas>. Hozzáférés ideje: October 21, 2020
- ↑ Tarjei Vesaas - Nomination Database. www.nobelprize.org . (Hozzáférés: 2022. június 29.)
- ↑ A Peter Owen Publishers-t 1951-ben alapították Londonban. A céget 2022-ben vásárolta meg a Pushkin Press.
- ↑ a b c d e f g h i j k l m Vesaas, Tarjei. Det store spelet (norvég (nynorsk) nyelven). University of Wisconsin-Madison, vii. o. (1967)
- ↑ a b Chapman 1970, p. 9
- ↑ a b c Chapman, Kenneth (1969. május 1.). „Basic Themes and Motives in Vesaas' Earliest Writing”. Scandinavian Studies 41 (2), 126–137. o.
- ↑ a b Halldis Moren Vesaas (1907. november 18. – 1995. szeptember 8.) norvég költő, műfordító és gyermekkönyvíró.
- ↑ Sven Moren (1871. október 28. – 1938. december 14.) norvég farmer, költő, meseíró, drámaíró, gyermekíró, a Liberális Párt szervezője és politikusa.
- ↑ Sigmund Moren (1913. november 27. – 1996. február 4.) norvég filológus, enciklopédista, irodalomkritikus, színházi kritikus és gyermekíró.
- ↑ Olav Vesaas (1935. december 21. –) norvég újságíró, életrajzíró és kiadó.
- ↑ Guri Vesaas (1939. január 13.) norvég író és gyermekkönyv-fordító, a Samlaget kiadó egykori szerkesztője.
- ↑ Halldis Moren Vesaas. Aschehoug. (Hozzáférés: 2018. április 1.)
- ↑ a b c McFarlane 1960, p. 183
- ↑ a b c d e f Hermundsgård, Frode (2001. szeptember 7.). „Tarjei Vesaas and German Expressionist Theater”. Scandinavian Studies 73 (2), 125–146. o.
- ↑ König 1973, p. xxiii
- ↑ Chapman 1970, p. 41
- ↑ Chapman 1970, p. 42
- ↑ Chapman 1970, p. 50
- ↑ Chapman 1970, p. 62
- ↑ Chapman 1970, p. 69
- ↑ Chapman 1970, p. 70
- ↑ Chapman 1970, p. 86
- ↑ a b Vesaas, Tarjei. Huset i mørkret (norvég (nynorsk) nyelven). Peter Owen Publishers (1976). ISBN 9780720602937
- ↑ König 1973, p. xxxi
- ↑ König 1973, pp. xxxii–xxxiii
- ↑ a b c d König 1973, p. xxxii
- ↑ Chapman 1970, p. 101
- ↑ Az irodalomban a hangulat az elbeszélés atmoszférája. A hangulatot a beállítás (hely és környezet, amelyben a narratíva játszódik), attitűd (a narrátor és a narratíva szereplői) és leírások segítségével teremtik meg.
- ↑ Chapman 1970, p. 91
- ↑ a b c König 1973, p. xxviii
- ↑ Chapman 1970, pp. 161–162
- ↑ Greenwald 2018, p. xii
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Tarjei Vesaas című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.